О.О. КОСТУСЄВ
 Голова Антимонопольного
 комітету України   

Застосування законодавства про захист економічної конкуренції
на ринку цінних паперів

У будь-якій сучасній моделі ринкової економіки антимонопольне законодавство є невід'ємною частиною реалізації державою свого впливу на економічні процеси. При цьому основним завданням, яке вирішує антимонопольне законодавство, є захист і підтримання максимально можливого рівня конкурентних відносин, завдяки яким і може бути, в кінцевому рахунку, забезпечене ефективне господарювання та належний рівень добробуту народу.
На сьогодні законодавство про захист економічної конкуренції побудовано за принципом установлення на законодавчому рівні правил конкуренції, які є обов'язковими для виконання суб'єктами господарювання. При цьому роль Антимонопольного комітету полягає не у тотальному втручанні у все, що відбувається в економіці, а перш за все у наданні допомоги підприємцям врегульовувати спірні питання, які виникають у них у зв'язку з конкуренцією.
Але безумовно, не завжди Комітет може обмежитися виключно роллю арбітра. Оскільки конкурентний механізм є невід'ємним елементом ринкової економіки, в найважливіших випадках Антимонопольний комітет зобов'язаний виявити ініціативу, навіть, якщо з тих чи інших причин підприємці не можуть, або не хочуть звернутися до нього за допомогою.     
Насамперед хочу звернути вашу увагу на те, що основні напрями та цілі конкурентної політики України   полягають в наступному:
забезпечення захисту конкуренції в підприємницькій діяльності,
запобігання зловживання  монопольним становищем на ринку,
попередження неправомірного обмеження конкуренції та  недобросовісної конкуренції. 
 Останнім часом Антимонопольний комітет приділяє велику  увагу  формуванню проконкурентної свідомості. Особливо широкого резонансу ці проблеми набули зі створенням Міжнародної мережі з питань конкуренції.
 Міжнародна мережа з питань конкуренції є єдиною міжнародною організацією, створеною для обговорення суто питань конкуренції. Вона об’єднує на добровільних засадах конкурентні відомства розвинених країн, країн, що розвиваються та країн із перехідною економікою.
   Перша установча конференція Міжнародної мережі з питань конкуренції відбулася в Італії 28-29 вересня 2002 року за участю представників відомств 59 країн, у тому числі України, та 50 неурядових радників. 
   Антимонопольний комітет України є членом Міжнародної мережі з питань конкуренції з квітня 2002 року та бере участь в її діяльності у складі робочої групи з питань формування проконкурентної свідомості з питань злиття та з питань створення внутрішнього режиму конкуренції.   
На установчій конференції  Міжнародної мережі з питань конкуренції було прийнято таке визначення «Діяльність органу влади з питань конкуренції (конкурентного органу), спрямована на сприяння розвитку конкурентного середовища для економічної діляьності шляхом застосування непримусових механізмів, здебільшого, завдяки співробітництву цього органу влади з іншими урядовими установами та шляхом збільшення поінформованості громадськості щодо переваг конкуренції».
   Отже, коротко охарактеризую, що включає в себе це поняття та якою є його роль як складової політики конкуренції:
   перше – це ініціативи, які конкурентний орган виявляє щодо інших органів державної влади, щоб впливати на політику регулювання та втілювати її в сприятливий для конкуренції спосіб. На практиці це означає вплив на інші органи державної влади з метою утримати їх від антиконкурентних практик, які спрямовані на захист інтересів певних груп, але зашкоджують громадськості в цілому. Одночасно це і заходи щодо надання допомоги іншим державним органам щодо чіткого визначення меж економічного регулювання.
друге – безпосередня діяльність конкурентних органів, спрямована на розширення поінформованості суб’єктів господарювання, органів державної влади та широкої громадськості про переваги, зумовлювані конкуренцією для суспільства в цілому, та про роль, яку конкурентна  політика може відігравати для розвитку і захисту конкуренції.    
 На мою думку обізнаність суб’єктів господарювання з правилами конкуренції, тобто із тим, що дозволено і що заборонено, підвищує культуру і сприяє розвитку конкуренції, а саме сприяння конкуренції це основа сучасної конкурентної політики.   
 Щодо фондового ринку. 
 Дослідження фондового ринку, здійснені Комітетом впродовж  останнього часу, дають підстави дати таку характеристику стану конкуренції на ньому: в цілому конкурентний.   
Подальшу роль Антимонопольного комітету України в розвитку  ринку цінних паперів ми вбачаємо у припиненні антиконкурентних узгоджених дій між учасниками ринку, в контролі за економічною концентрацією, в запобіганні нечесній торговій практиці та порушенню етики професійної діяльності на фондовому ринку.